Es sēdēju ar jaunu vīrieti, ar kuru tikos.
BILLIJS PORTERS AKTIERIS, POSE
Viņam bija 24 vai 25.
Mēs skatījāmies The Normal Heart.
Raiens Mērfijs bija uztaisījis tādu motīvu:
bija pēkšņa kadra maiņa uz vīriešiem, kuri nes savus mīļotos,
skrienot ar viņiem pa ielu.
Mēs visi esam staigājošas bumbas ar laika degli,
kas gaida, ka jebkas tās var iedarbināt.
Ja šis raksts jūs nenobiedē līdz nāvei,
tad gejiem uz Zemes var nebūt nākotnes.
Mūsu turpmākā eksistence ir atkarīga no tā, cik ļoti varam sadusmoties.
Šis jaunais vīrietis pagriezās pret mani
un teica: "Vai tas nav mazliet pārspīlēti?"
Jūs to nezināt.
Tieši tā tas izskatījās.
Novārgšana... līdz tevis vairs nav.
Dažreiz gadu, dažreiz nedēļu.
Cilvēki nokrita uz ielas miruši.
Apžēliņ!
Ei, vācies nost no ielas!
Mazais!
Ak Dievs!
Palīgā!
Mēs aizmirstam. Mūsu atmiņa ir tik īsa.
Mēs piedzīvojām mēri. Īstu.
Īstu mēri.
Tāpat kā buboņu mēris, par ko runājām
skolā vēstures stundās,
arī tas būs vēstures grāmatās.
Mūs nevarēs izdzēst.
Tas nekad neatkārtosies.
EPIDĒMIJA
1981. gadā Amerikas Savienotās Valstis piemeklēja noslēpumaina slimība.
Nobāzts The New York Times 20. lappusē...
41 GEJAM KONSTATĒTS RETS VĒZIS
...raksts stāstīja par retu vēža formu, kas konstatēta gejiem.
Pagāja mēneši, līdz šis stāsts parādījās
lielākajos TV nakts ziņu raidījumos.
Pirmie stāsti par AIDS bija biedējoši.
Atceros, ka skatījos un klausījos, kā ziņās
runā par šo geju vēzi...
VILSONS KRUSS AKTIERIS, MY SO-CALLED LIFE
...un tā ietekmi uz gejiem lielajās pilsētās.
Šodien Nacionālā slimību kontroles centra zinātnieki Atlantā
paziņoja pētījuma rezultātus,
kas apliecina: dažu homoseksuālo vīriešu dzīvesstils
ir izraisījis retas vēža formas epidēmiju.
Nesen es darbā...
REIČELA MEDOVA ŽURNĀLISTE
...pārskatīju arhivētos ziņu materiālus,
kas atspoguļoja AIDS epidēmijas sākumu.
Ziņu organizācijām bija jāpieņem lēmums,
cik daudz no tā rādīt.
Tas, ko mēs redzējām, bija nežēlīgi un sirdi plosoši,
bet, ja Amerika grib tikt galā ar šo slepkavu, tas ir jārāda.
Lai vai cik geji nomira no AIDS -
pat tad, kad viņu skaits sniedzās simtos un tūkstošos, -
to uzskatīja par bezpersonisku zaudējumu.
Visa šī AIDS upuriem pievērstā mediju uzmanība un līdzjūtība
mani tiešām satrauc.
Sauksim lietas īstajos vārdos!
AIDS ir veneriska slimība,
un domāju, ka vairums tās upuru ir morāli pagrimuši.
Mēs nezinām, kā izārstēt AIDS, bet zinām, kā to nepieļaut.
Nav šaubu - homofobija strauji pieņēmās spēkā...
DR. RŪTA VESTHEIMERE TV RAIDĪJUMU VADĪTĀJA
...jo cilvēkiem bija bail.
Par AIDS bija tik liela histērija!
Cilvēki domāja: "Tas attiecas tikai uz gejiem.
Ja mirst tikai geji, kas tur liels?"
DONS LEMONS ŽURNĀLISTS
Tāpēc viņi neuztraucās.
Viņi nezināja, ka tā nav tikai geju slimība
un ka tā ietekmēs ne vien Ameriku, bet visu pasauli.
GEJU VĒZIS
Pirmā televīzijas filma par AIDS...
PĪTERS STEILIJS AKTĪVISTS
...bija 1985. gadā - An Early Frost.
Atceros, ka skatījos An Early Frost kopā ar mammu. Klusējot.
Domāju: "Viņai liksies, ka tā notiks ar mani."
Es tikai atceros, cik viņš bija skaists.
Tas bija Eidans Kvinns,
un viņa zilo acu skats bija caururbjošs.
Jūs noteikti esat dzirdējis par iegūto imūndeficīta sindromu.
AIDS?
Vai sakāt, ka man ir AIDS?
Atceros, ka dabūju šo scenāriju 25 gadu vecumā,
un mani satrieca tā emocionalitāte
un saturs.
Tas notika...
EIDANS KVINNS AKTIERIS, AN EARLY FROST
...pirms Roka Hadsona nākšanas atklātībā,
kas parādījās The New York Times pirmajā lappusē.
Patiesībā tas notika tieši filmēšanas laikā.
Zināšanas par AIDS bija ļoti trūcīgas un minimālas.
Nez cik daudzi citi gribēs spiest man roku,
kad uzzinās, kas man ir.
Mēs šo filmu rakstījām lauku cilvēkiem.
RONS KAUENS - DENJELS LIPMENS SCENĀRISTI, AN EARLY FROST
Tiem, kuri par AIDS un gejiem neko nezina,
jo bija svarīgi, lai cilvēki saprastu, kas notiek.
Filma ir par to, kā viņš atbrauc mājās
un paziņo ģimenei, ka viņam ir AIDS, ka viņš ir slims.
Mēs veicām izpēti, un izrādījās,
ka vairumam to cilvēku, kuri tā izdarīja, ģimene nezināja, ka viņi ir geji.
Tāpēc mēs iekļāvām šo dubulttriecienu:
"Esmu gejs, un man ir AIDS."
Man ir AIDS.
Tas nav iespējams. Tas... Kurš tev ko tādu teica?
Ārsti. Viņi veica analīzes.
Nē, AIDS ir tā slimība, kas...
Esmu gejs, mamm.
Tēt!
Nē! Nē.
Tā aina bija pirms 31 gada, bet tā joprojām ir atmiņā.
Domāju, centāmies panākt, lai šim tēlam tiktu parādīta pienācīgā cieņa.
Zinu, ka jums tas ir smagi.
Un zinu, ka vajadzēja izstāstīt par sevi agrāk.
Bet es neatvainošos par to, kas esmu,
jo pagāja pārāk ilgs laiks, līdz es to pieņēmu.
An Early Frost saņēma kritiķu atzinību...
EMMY TOPĀ - NBC
...četras Emmy balvas
un TV reitingos pārspēja Monday Night Football,
filmas rādīšanas vakarā piesaistot trešdaļu Amerikas skatītāju.
Interesantākais ir tas,
ka šai filmai nebija neviena reklāmdevēja.
- Neviens tās laikā negribēja reklamēties. - Viens bija.
Bija tikai viens - par Bībeli.
Man patīk tāda Bībele, ko varu saprast,
un vislabākā ir The Book.
Svinot patiesi tradicionālus Ziemsvētkus, nopērc The Book!
Kad skatījos šo filmu, es biju saaukstējies.
Visu filmas laiku es klepoju.
Draugs man piebikstīja: "Tu izklausies tāpat kā viņš," -
un norādīja uz Eidanu Kvinnu, kam bija pneimocistiskā pneimonija.
Ei, kas tev ir?
Tas, kā aktieris ekrānā atveidoja AIDS,
pamudināja mani šīs saaukstēšanās dēļ aiziet pie ārsta.
Tā es uzzināju.
Divas nedēļas vēlāk man bija jādara tas pats ar savu ģimeni.
Bija jāpastāsta, ka esmu HIV pozitīvs,
ka man ir diagnosticēts ar AIDS saistītais komplekss
un, ā, starp citu, esmu gejs.
Kopš tā laika es to saucu par An Early Frost dubulttriecienu.
Tu centies par to nedomāt.
Tu zini, ka miris tavs labākais draugs.
LERIJS KRĀMERS AKTĪVISTS
Tu zini, ka tavs bijušais mīļākais
ir Lenokshilas slimnīcā ar PCP,
ar kuru mirstība ir 80 %.
Mums ir jāizplata informācija.
Tas ir ļoti grūti, jo geju TV kanāla diemžēl nav.
Tad jau es biju dzirdējis par Leriju Krāmeru.
Es droši vien dzirdēju par viņu 81. vai 82. gadā,
kad viņš brēca pilnā balsī.
Bet prese viņu faktiski ignorēja.
Kādu rītu pa ceļam uz darbu Volstrītā...
smuks puisis man iedeva lapiņu, kas aicināja uz demonstrāciju,
kura bija paredzēta pēc stundas.
Tā bija ACT UP pirmā demonstrācija.
- Ko mēs gribam? - Ārstēšanu!
- Kad to gribam? - Tagad.
ACT UP PIRMAIS PROTESTS 1987. G. 24. MARTS
- Ko mēs gribam? - Ārstēšanu!
- Kad to gribam? - Tagad.
Es biju JP Morgan darījumu stāvā,
un mākleri un pārdevēji runāja par AIDS.
Vecākais mākleris, mans mentors...
nolēma pielikt šai sarunai punktu
un teica: "Es uzskatu, ka viņi visi ir pelnījuši mirt,
jo ir ņēmuši pakaļā."
Nodomāju: "Es sameklēšu to grupu."
ACT UP, iesaisties!
Rīt - pie pilsētas domes!
ACT UP, iesaisties! Rīt - pie pilsētas domes!
Tās pirmdienas vakarā es aizgāju uz pirmo mītiņu
un pēc tam uz visiem pārējiem.
Drīz tas kļuva par manu dzīvi, manu baznīcu...
PĪTERS STEILIJS
...manu nākotni, manu glābēju.
Paust ACT U P viedokli ar televīzijas starpniecību
bija ļoti svarīgi.
Mēs gribējām pagādāt televīzijai kadrus, kādi tai nekad nebija bijuši.
Es tikšos ar trim cilvēkiem, ja pārējie ies prom.
Aktīvisti tīšām uzsvēra
savu protestu performatīvos aspektus.
Cilvēki tur skūpstījās. Skūpstījās viena dzimuma pārstāvji.
Viņi dižojās ar savu geju un lesbiešu identitāti.
Tā bija pirmā reize, kad to varēja parādīt pa televizoru.
Kopiena cēlās kājās
un pirmo reizi bija gatava iziet ielās.
KLUSUMS = NĀVE
Ievērojams skaits nedēļām ilgi.
ACT UP, iesaisties! Laiks maršēt uz pilsētas domi!
Nežēlojot savu ķermeni...
Visa pasaule skatās. Visa pasaule skatās.
PĪTERS STEILIJS
...izejot TV kameru priekšā,
parādot dusmas un apņēmību,
un to, ka mēs to vairs necietīsim.
Domāju, tieši šajā brīdī amerikāņi iznāca atklātībā.
Droši vien tieši tad mūs pirmoreiz ieraudzīja,
jo to rādīja nacionālā televīzija.
Krustugunīs: par spīti visam.
Ko jūs teiktu bērnam, kuram ir homoseksuālas tieksmes,
- lai viņš nodzīvotu garu dzīvi? - Lieto prezervatīvu!
Un, starp citu, arī lubrikantu, kas...
- Tā ir krievu rulete. - Tā nav krievu rulete.
Krievu rulete ir tad, ja cilvēki par to netiek informēti...
PĪTERS STEILIJS
...kad cilvēciskā daba liek viņiem nodarboties ar seksu...
- Vai celibāts nav iespējams? - Tas neizdosies.
Cilvēki tajā nepaliks, un daudzi nomirs.
Raidījumam 60 Minutes bija viena no lielākajām auditorijām,
un mums likās, ka ir pēdējais laiks, lai 60 Minutes
parādītu stāstu par ACT UP.
Jums varbūt nepatīk viņu ekstrēmās izpausmes, bet tas viņus neuztrauc.
Viņi ir dusmīgi, viņi mirst, un izārstēšanās iespēju pagaidām nav.
Es negribu mierīgi aiziet mūžībā.
BOBS RAFSKIJS AKTĪVISTS
Es gribu cīnīties līdz beidzamajam.
Tas man dod iemeslu dzīvot.
Uzveic AIDS! ACT UP!
ACT UP vēstij Amerikā izplatoties,
aktīvisti pievērsās tam, ka steidzami ir vajadzīga pieejama ārstēšana
AIDS slimniekiem.
Nepadodies! Mums ir tiesības uz veselības aprūpi!
Valdība joprojām neatvēlēja pietiekamus līdzekļus AIDS izpētei
un ar HIV slimajiem cilvēkiem,
tāpēc mēs savas aktivitātes vērsām uz Pārtikas un zāļu pārvaldi,
lai viņi paātrinātu zāļu apstiprināšanas procesu.
Beigās mēs nolēmām nostāties viņu durvju priekšā.
Ar AZT nepietiek! Dodiet citas zāles!
75 000 CILVĒKU AR AIDS PRETOJAS!
Mēs tikai lūdzam PZA rīkoties ātrāk.
VITO RUSO AKTĪVISTS
Klusums ir nāve. Klusums ir nāve.
Vainīgs! Vainīgs!
Tas bija sprādziens.
Mūs tovakar rādīja visās ziņās.
Visa pasaule skatās!
Mūsu izmantotie uzskates līdzekļi izmainīja šo virzību uz visiem laikiem.
Pēc Gallup datiem, nekavējoties sāka mazināties
tā negatīvā reakcija, kas bija jūtama
AIDS krīzes laikā amerikāņu attieksmē pret gejiem.
Trīs gadu laikā pēc tās demonstrācijas
Nacionālā veselības institūta budžets AIDS izpētei
divu republikāņu prezidentu laikā trīskāršojās.
Tāds ir televīzijas spēks.
PZP šodien apstiprināja AZT,
un tas bijis viens no ātrākajiem apstiprināšanas procesiem.
Tagad šīs zāles būs pieejamas 14 000 AIDS upuru,
kam tās var palīdzēt.
Līdz 1990. gadam AIDS izpētē ieguldīja vairāk nekā miljardu dolāru gadā.
Bija vajadzīgi tikai trīs gadi.
Un tie nodokļu dolāri, kas ļauj man šodien būt te
un miljoniem cilvēku visā pasaulē ļauj dzīvot.
Vai domājat, ka piedzīvosiet iespēju izārstēties?
PĪTERS STEILIJS AKTĪVISTS
Nē. Nē.
Domājat, ka nomirsiet no tā?
Redzēt... to pesimismu, kas mani bija pārņēmis 92. gadā...
ir ļoti smeldzīgi,
jo zinu, ka tā notika ar lielāko daļu to cilvēku,
kuri tolaik protestēja.
Tikai mazākajai daļai paveicās.
Un lielā mērā mums ir... izdzīvotāju vainas sajūta.
Mēs redzam ļoti daudz rēgu, skatoties šos materiālus.
Vairums AIDS stāstu ir par balto geju pieredzi,
un tikai daži par afroamerikāņu pieredzi.
Gandrīz visi TV redzamie geji bija baltie.
PATRIKS ĪANS POLKS AUTORS, NOAH'S ARC
Katrā ziņā stāsti par AIDS krīzi
vienmēr bija no balto skatpunkta.
Bet melno geju kopienai AIDS epidēmija bija īpaši postoša.
To es gribēju izpētīt filmā Noah's Arc.
Man tev kaut kas jāsaka.
Esmu gulējis ar daudziem vīriešiem.
Oho!
Tāpēc droši vien esmu HIV pozitīvs
un, ja negribēsi ar mani saieties, es sapratīšu.
Rikij, tas nekas.
- Tu esi drošs? - Nē.
Pozitīvs.
Filma Noah's Arc risināja daudzus šos jautājumus.
Par HIV un AIDS.
Bet pirms tam Džefrijs Raits filmā Angels in America...
...bija pirmais pilnasinīga krāsainā geja tēls, kas bija redzams
filmā par cilvēkiem ar AIDS.
Lai būtu, kā būdams, mīļais, es palikšu ar tevi.
Je t'aime.
Īpaši saistībā ar šo lomu ir tas, ka viņš bija neticami daiļrunīgs
un dedzīgs krāsainais vīrs,
kas bija gatavs par sevi pastāvēt.
Es gribu balto māsiņu. Man ir tādas tiesības.
Atrodi vēnu, citādi es tevi tā iesūdzēšu, ka tev atņems pēdējos zobus,
- tu, aprobežotais melnais ķēms! - Pievaldies!
Nerunā ar mani tā, sevišķi, kad man rokā ir kaut kas tik ass,
citādi varu paklupt un iedurt to tev sirdī, ja tev tāda ir.
Jutu, ka filmā Pose nav iespējams runāt par 1980. gadu Ņujorku,
gejiem un transpersonām...
DŽENITA MOKA SCENĀRISTE, REŽISORE, POSE
...nerunājot par šo nenoliedzamo, visuresošo bubuli,
kad to cilvēku, ko tu mīli visvairāk un kas ir ap tevi,
to cilvēku, kas tevi ir mīlējuši un par tevi rūpējušies,
ar katru dienu kļūst arvien mazāk.
Tas liek pārdomāt, kas liek mums justies neērti,
pajautāt sev, kāpēc tas liek mums justies neērti,
un tad iet tālāk un izjust... atvieglojumu.
Pose pārbauda robežas attiecībā uz krāsainajiem un transpersonām.
Kas tur teikts? Nu lūdzu! Neturiet mani neziņā!
Pasakiet, lai ir miers!
Kad Blanka aiziet uz slimnīcu, lai noskaidrotu, kas viņai kaiš...
Blanka, analīzes apstiprina, ka tev ir HIV.
...pasaulei bija jāredz viņas skatījums un tas, kā viņa tiks ar to galā...
MDŽEI RODRIGESA AKTRISE, POSE
...jo līdz šim neviens nebija runājis par transsievietēm ar HIV.
- Paldies. - Par ko?
Noteikti ir grūti dienu no dienas teikt cilvēkiem, ka viņi mirs.
Šī filma lika runāt par to,
par ko līdz šim nebija runāts.
Tā ir spēcīga. Tik spēcīga.
GLAAD LA HOMOSEKSUĀĻI PRET APMELOJUMIEM
GLAAD tika izveidota 1985. gadā, AIDS krīzes vidū.
Mēs sākām protestēt pret AIDS krīzes atspoguļojumu medijos...
SĀRA KEITA ELISA PREZIDENTE, IZPILDDIREKTORE, GLAAD
...jo viņi homoseksuāļus padarīja par ļaundariem.
Mēs drīz vien atklājām
ne vien to, ka mums ir jālabo plašsaziņas līdzekļos sniegtā informācija,
bet arī to, ka zaudējam ietekmi
Holivudas stāstos.
Nozares klusēšana ir labākajā gadījumā paradoksāla un sliktākajā - traģiska.
Nebija daudz cilvēku, kas gribētu stāstīt šos stāstus,
un nebija daudz aktieru, kas gribētu spēlēt LGBT lomas.
Redzamības ziņā tas mums bija milzīgs solis atpakaļ.
AIDS epidēmijas vidū,
kad LGBT tēli no televīzijas pazuda...
AIDS SĒRU GRUPA
...LGBT skatītāji sāka meklēt pārstāvību
visneticamākajos televīzijas seriālos.
Golden Girls... Es ar to dzīvoju.
Tas ir mans vakara rituāls: aizeju mājās un skatos Golden Girls.
KĀRSONS KRESLIJS QUEER EYE FOR THE STRAIGHT GUY
Katru sēriju esmu redzējis divas trīs reizes.
Ak vai, vai!
Kāpēc man ir sajūta, ka jāiet nomazgāties?
The Golden Girls ir leģendārs seriāls
par ģimeni, ko kāds ir it kā izveidojis pats.
Domāju, ka daudzi homoseksuāļi, īpaši mana vecuma un vecāki,
kam, iespējams, nav bijušas labas attiecības ar ģimeni...
Mums tiešām izveidojas saikne ar šiem tēliem, kuri ir tāda kā izvēlētā ģimene.
Un, protams, tur bija sižeta līnijas par gejiem.
Blānša, mūs neuztrauc, ko pasaule domā par mūsu attiecībām.
Tas nav svarīgi, jo mēs viens otru atbalstām.
Es Daga dēļ darītu jebko, un viņš manis dēļ mestos vai četrrāpus.
Es seriālā Golden Girls saskatu visus geju arhetipus.
Tas tiešām ir ģeniāli, jo tajā laikā nevarēja...
MĀRGRITA ČO AKTRISE, KOMIĶE
...rādīt puišus,
bet tika atrasts veids, kā to apiet,
uztaisot seriālu par šīm vecajām kundzēm.
Tu tiešām neesi izpratusi to geju padarīšanu, ko?
Jābūt taču arī tādiem, kas tiekas ar sievietēm.
Jā, tos sauc par lesbietēm.
Tas man mazliet atgādina to dzēlīgo humoru,
kāds dažkārt ir transvestītiem.
KONRADS RIKAMORA AKTIERIS, HOW TO GET AWAY WITH MURDER
Domāju, gejiem tas ir tuvs un saprotams:
tie dzedrie skatieni, ko raida Bī Ārtura.
Es to saucu par Tenesija Viljamsa efektu
tādā ziņā, ka par geju vīriešiem ļoti ilgu laiku
vajadzēja runāt...
sieviešu dzimuma varonēm.
Ziniet, visi Tenesija Viljamsa darbi ir par gejiem.
Un šīs aizstāšanas dēļ, kas bija jādara tik daudzus gadus,
mēs savas dīvas tik ļoti mīlam.
Tāds kauns, ka mani redzēs šajā vecajā kleitā!
Mūs uzrunā tie stāsti,
kas ir iekļauti tādos seriālos kā The Golden Girls un Designing Women.
Manuprāt, ir lieliska simbioze starp sievietēm un LGBT kopienu,
īpaši gejiem.
Tās abas ir sabiedrības atstumtas grupas.
LINDA BLADVĒRTA-TOMASONE AUTORE, DESIGNING WOMEN
Tāpēc man bija viegli ielikt visas man mīļās vīriešu balsis sievietēs.
Beidzot viņi runā un katram no viņiem ir vārds.
Patiesībā sievietēm ir bijis par maz varas...
...naudas vai pašpaļāvības, lai kaut ko daudz iesāktu,
bet vainot mūs var par visu.
Es tev pateikšu vēl ko!
Tiklīdz LGBT kopiena saprata, ka esam viņu pusē,
katra runa seriālā Designing Women,
vienalga, par ko tā būtu, bija asa, liberāla kritika,
vērsta pret fanātismu un aizspriedumiem, un viņi sajutās mums radniecīgi.
Tā ir nakts, kad Džordžijā nodzisa gaismas.
Džūlija Šugerbeikere... Visas tās runas
varētu ielikt geju aktīvista mutē.
Tāpēc mēs tik ļoti atsaucāmies,
jo tika pateikts tas, kas bija jāpasaka!
Tu skaties seriālu, kas tev patīk tāpēc, ka patīk,
un pēkšņi viņi sāk runāt par gejiem vai parādās kāds gejs.
Es gribu, lai to darītu jūs. To visu izdekorētu.
Kāpēc tu gribi, lai dekorējam tavas bēres?
Tāpēc, ka es mirstu. Un man patīk jūsu gaume.
Es zināju, ka gribu iestāties par LGBT kopienu televīzijā,
jo es izpratu viņu problēmas.
Bet tas kļuva vēl izteiktāk, kad mana mamma saslima ar AIDS.
Mēs bijām slimnīcā pie mammas...
Viņa to dabūja, pārlejot asinis, sirds operācijas laikā.
Bet tajā nodaļā bija 17 jauni vīrieši,
kas visi mira no AIDS.
Es sēdēju mazajā istabiņā, kur naktīs skatās televizoru,
un viņi vieni savās palātās mira ar spēļu šovu fonā.
Tas salauza manu sirdi.
Manu mammu ārstēja pamatīgi, droši vien labāk nekā jebkuru no gejiem,
tomēr briesmīgi.
Neviens nezināja, kā AIDS izplatās, tāpēc visiem bija cimdi un maska
un zāles iestūma palātā spainī.
Kādu dienu es dzirdēju medmāsu sakām:
"Ja man jāsaka, tad šai slimībai ir viens mērķis -
nogalināt pareizos cilvēkus."
Es nodomāju: "Tā, to es atcerēšos,
un tas būs pa televizoru."
Negribu nevienu aizvainot,
bet, ja puikas nebūtu darījuši, ko darīja,
tas ar viņiem nebūtu noticis.
Ja man jāsaka, šai slimībai ir viens mērķis -
nogalināt pareizos cilvēkus.
Imodžīna, man ļoti žēl,
bet man tevi jālūdz pārvietot mašīnu.
- Kāpēc? - Tāpēc, ka tu dodies prom.
Ko tu runā?
Visiem mums, visiem "pārējiem trans",
visiem atstumtajiem
ir jābūt vienotiem un jāsaka: "Nē, velns parāvis!"
Imodžīna, padomā! Ar ko, pēc tavām domām, tu runā?
Ja Dievs seksuāli transmisīvās slimības
cilvēkiem dotu kā sodu par grēkiem,
tad tu būtu slimnīcā visu laiku.
Es mammai teicu: "Es tev par godu uzrakstīju seriālu."
Tas bija veltījums viņai
un savā ziņā arī tiem 17 puišiem, kuri nomira,
kamēr es biju turpat blakus.
AIDS ir biedējošs.
Pie tā nevar pierast.
Cilvēkiem ir bail.
To nevar izārstēt, Endžela.
80. gadu beigās, kad mirstība no AIDS dramatiski pieauga,
par šo epidēmiju sāka runāt arī dienā rādītajās ziepju operās.
Mēs taču zinām, ka to nevar dabūt no dvieļa,
no skūpsta uz vaiga, apkampiena vai sarokošanās.
Džesij...
Goda vārds, būs labi.
Ziepju operām bija papildu emocionālais elements...
DŽONATANS GROFS AKTIERIS, THE NORMAL HEART
...jo tie bija kā glābšanas virve.
Ziepju operas bija tavi draugi dienas laikā.
MĀRŠA VORFĪLDA AKTRISE, KOMIĶE
Tās bija ļoti nozīmīgas. Bez tām nevarēja iztikt.
Cilvēki par ziepju operu varoņiem runāja kā par paziņām
un juta viņiem līdzi.
ENDIJS KOENS TV RAIDĪJUMU VADĪTĀJS
Vai atceros kaut ko no ziepju operām?
Cik laika jums ir?
Es izaugu ar All My Children.
Visi vienmēr saka: šis bija pirmais gejs ziepju operā vai tas.
Bet es atceros Donas Peskovas attēloto lesbieti.
Es negribu, ka tu ar viņu satiecies. Vai ar kādu citu.
Es tevi mīlu.
Es gribu būt tava mīļotā.
80. gadu beigās un 90. gadu sākumā ziepju operu sižetos...
Mēs abi nodarbojāmies ar jāšanas sportu.
Viņam vajadzēja kādu, ar ko parunāt, ar ko būt kopā.
Man arī.
...LGBT tēli parādījās arvien biežāk.
Varbūt jūs mani te negribat, Kleitones kundze, bet Čārlzs grib.
Tikai pār manu līķi!
Un 1992. gadā
seriāls One Life to Live pievērsās pusaudzim Billijam Daglasam...
...parādot jaunās LGBT paaudzes pieredzi,
kas televīzijā bija redzama reti.
Kad biju CBS This Morning producents,
Raiens Filipe spēlēja geju seriālā One Life to Live.
Man likās: "Tas ir superprogresīvi!
Tā ir ļoti svarīga sižeta līnija, un mums par to jāpastāsta."
Atceros, kā intervēju Raienu Filipi, kurš bija tik jauns.
Manas mammas mīļākais TV seriāls bija One Life to Live,
un mans pirmais īstais aktierdarbs bija mammas mīļākajā ziepju operā.
Es tolaik mācījos vidusskolā Delaverā.
Biju diezgan naivs un nepazinu nevienu atklātu geju,
bet es zināju, ka tēls ir pusaudža vecuma gejs.
Tajā laikā - krietni pirms Ellen, Will & Grace
un līdzīgiem - tas bija diezgan nopietns lēmums
tajā dzīves posmā.
Šī tēma ienāk jūsu dzīvojamā istabā
ik dienu pulksten divos.
Lūk, kas pašlaik notiek izdomātajā Lenvjū pilsētā
ABC dienas seriālā One Life to Live.
Galvenais spēlētājs te ir 17 gadus vecais Raiens Filipe,
kurš nupat ir absolvējis Ņūkāslas Baptistu akadēmiju
savā dzimtajā pilsētā Ņūkāslā, Delaverā.
Es tolaik biju pavisam jauns. Atceros: cilvēki par to runāja
un mani rādīja ziņās.
Man ir 17 gadi, un pašlaik es beidzu vidusskolu.
Man ir svarīgi, ko par to domā draugi, ģimene un baznīca.
Ziniet, es daudz par to esmu lūdzies.
Vēlu naktīs to pārdomājis. Esmu runājis ar vecākiem.
Es tolaik mācījos kristīgā skolā,
un reakcija, kad piekritu šim darbam, bija diezgan... nopietna.
Viņi nebija priecīgi, ka esmu piekritis to darīt.
Džo, domā, tas bija viegli?
Domā, es staigāju apkārt un visiem saku:
"Ko jūs gribētu uz picas? Starp citu, esmu gejs!"?
Svarīgākais saistībā ar Raienu Filipi seriālā One Life to Live
bija tas, ka, jā, viņš spēlēja geju pusaudzi
un, jā, pusaudžiem bija svarīgi to redzēt,
bet atcerēsimies, ka ziepju operu auditorija ir mājsaimnieces mammas.
Daudzas no viņām pirmo reizi
pa televizoru redzēja geju pusaudzi.
Kad sākām saņemt fanu vēstules, es aptvēru,
ka tas, ko es daru, ir svarīgi.
Tad visas bailes un iebildumi izzuda.
"Sveiks, Raien! Seriālā One Life to Live tu tēlo geju pusaudzi. Es arī tēloju -
tēloju heteroseksuālu, normālu 21 gadu vecu jaunieti.
Esmu jau pieradis izturēties kā perfektais dēls vai brālis.
Tu esi pirmais un varbūt pēdējais cilvēks, kam izstāstu, ka esmu gejs.
Nezinu, vai jebkad spēšu kādam pateikt patiesību.
Ja tavs pusaudža geja tēlojums mani nebūtu tik dziļi uzrunājis,
es droši vien tev to nestāstītu.
Es tā jūtos tāpēc, ka dzirdu, ko par homoseksuāļiem saka mana ģimene.
Zinu, ka tev tas ir tikai darbs,
un atvainojos, ka uzkrauju tev savas problēmas,
bet ir tik labi, ka varu to kādam pastāstīt.
Paldies par veltīto laiku."
Saņemot šādas vēstules, es sapratu,
ka daru kaut ko svarīgu.
Kaut arī tā ir ziepju opera un man ir tikai 17,
kaut arī sākumā man bija iebildumi, tam ir nozīme.
Kamēr ziepju operas piesaistīja dienas skatītāju uzmanību,
cita formāta dienas raidījums - sarunu šovs -
ļāva televīzijas skatītājiem iepazīt īstus cilvēkus.
Atceros, es skatījos Donahjū...
ŠONS HEISS AKTIERIS, WILL & GRACE
...un viens no viesiem bija gejs.
Tā bija raidījuma tēma:
"Vai varat iedomāties, ka šodien runājam ar geju?"
Diks man to izstāstīja 1980. gadā, pirms pats biju atklājies.
Mūsu vecākiem ir ļoti grūti to pieņemt.
Kā tu juties, kad uzzināji, ka brālis ir gejs?
Tas ir kas neiedomājams.
Tas mūs ir ļoti satuvinājis.
Bet kā tu juties, kad viņš to pateica?
Es biju gar zemi.
Es biju mājās viens, kad to rādīja.
Tiklīdz pārnāca ģimene, es pārslēdzu kanālu.
MARKS SIGALS AKTĪVISTS
Fila Donahjū šovs bija veiksmīgākais sindicētais šovs,
līdz parādījās Opra Vinfrija.
Tas bija pēcpusdienas šovs, ko skatījās visi.
Fils kādu uzaicināja un tad stundas garumā
runājās par viņa dzīvi un ļāva skatītājiem uzdot jautājumus.
Šodien pa ceļam uz šejieni
mēs mašīnā spriedām, par ko jūsu šovs būs.
Un mēs lūdzām Dievu, lai tas nebūtu par kādiem homoseksuāļiem.
- Par kādiem... - Mēs par to lūdzāmies.
Tātad Dievs jūsu lūgšanu nav uzklausījis.
- Nē. Jūs... - Ko, lūdzu?
- Ir interesanti. - O, jums patīk šis šovs?
Tas ir lielisks. Ir interesanti.
Fils Donahjū runāja par "aizliegtām" un tabu tēmām...
OPRA VINFRIJA TV RAIDĪJUMU VADĪTĀJA
...ar Amerikas sievieti, nekļūdams aizbildniecisks.
Spēt aizsniegt to auditoriju, kas ir Amerikas sirds,
šādā formātā ir būtiski.
Es nevaru būt skapī un neļaušu nevienam sevi tur ielikt.
Jūs ar mani to neizdarīsiet.
Kad aizej uz sarunu šovu...
PĪTERS STEILIJS
...daži skatītāji tur ir noskaņoti negatīvi.
Būs jādzird naidīgi un nekompetenti viedokļi.
Un uz tiem momentā jāatbild.
Visi man zināmie cilvēki, kam tas ir, ir homoseksuāļi vai narkomāni.
Sakiet, kāpēc 95 % AIDS slimnieku Āfrikā ir heteroseksuāļi?
Vai tāpēc heteroseksualitāte ir slikta?
Varbūt Āfrikā, bet ne Amerikā.
Donahjū šovs gribēja aplūkot un iztirzāt tēmas vispusīgi.
Ne tikai to, kas attiecās uz cilvēku, bet visu tēmu.
Ja nevaram runāt ar šo sievieti, mēs nekur netiekam.
Un mums nevajadzētu būt pārsteigtiem, ka aizspriedumi neizzūd
pēc viena Donahjū šova, lai vai cik spēcīga ir mana platforma.
Jāatzīst, ka Donahjū šovs bija pirmais no sarunu šoviem,
kas runāja par HIV un AIDS.
Lūk, mūsu laiku līdere - Dr. Rūta Vestheimere.
Es tiešām aizgāju uz Fila Donahjū raidījumu
tajā Žana Pola Gotjē kleitā, lai vāktu līdzekļus.
Es parasti tā nedaru,
tomēr izdarīju, jo steidzami vajadzēja
informēt cilvēkus par to šausmīgo slimību AIDS.
Jāsaka: nauda ir vajadzīga ne tikai ārstēšanai,
bet arī to nelaimīgo cilvēku aprūpei,
kuriem ir šī slimība.
Dr. Rūta par seksu prata runāt tik labi,
ka tas cilvēkus atbruņoja.
Jums tikko beidzās skaistas attiecības.
Tās bija ļoti nopietnas, vismaz man. Es šo vīrieti ļoti mīlēju.
Tas, kā jūs par to runājat, liecina, ka tas vēl sāp.
Viņa bija tik atvērta atbildēm uz jautājumiem par jebkādu seksualitāti,
ka tas cilvēkiem ļāva sajust - viņi ir drošībā.
Domāju, ka jums nevajag slēpties.
Jūs esat izskatīgs vīrietis. Nepadodieties tik viegli!
Sarunu šovus, ko rādīja pa dienu,
skatījās priekšpilsētu mājsaimnieces.
Tos skatījās cilvēki, kam nebija nekādas saskares ar homoseksuāļiem.
Tāpēc šie sarunu šovi bija izšķiroši svarīgi,
lai mainītu viņu attieksmi pret homoseksuālismu.
Kad es augu, man bija strādājoša vientuļā mamma,
tāpēc televizors savā ziņā bija aukles aizstājējs.
Kad biju jaunāka, rādīja daudz sarunu šovu,
tāpēc šķiet, ka mana pirmā iepazīšanās
ar LGBT pārstāvjiem lielā mērā notika caur šiem šoviem.
KENDISA KEINA AKTRISE, DIRTY SEXY MONEY
Vienīgie transseksuāļi, ko redzēju pa TV
tieši pirms savas pārmaiņas,
bija šovā Geraldo un Džerija Springera šovā.
Džerij! Džerij!
Es piedzimu kā vīrietis.
LIELAIS TRANSPĀRSTEIGUMS
Vairums no šoviem, kuros piedalījās transpersonas,
bija no sērijas "Uzmini, kura ir īsta meitene!".
Piedalījās vairākas transsievietes
un dažas cissievietes.
Vai tev jebkad bija ienācis prātā, ka sēdēsi te, nacionālajā televīzijā,
mēģinot atšķirt vīriešus no sievietēm un teiksi: "Īsti nezinu..."?
Morijs Povičs izvilka kādu priekšā...
MIS MEIDŽORE GRIFINA-GREISIJA AKTĪVISTE
un prasīja: "Kura no šīm meitenēm ir vīrietis?" Nacionālajā televīzijā,
ko visai pasaulei smieties, ķiķināt un rādīt ar pirkstu...
Cik rupji!
Dažiem TV raidījumu vadītājiem
reitingi bija ļoti svarīgi.
Un tas ļoti kaitēja šai kopienai.
- Kā tevi sauc? - Robija.
Robija, tu esi stalta jauna dāma.
Jā.
Tu taču esi jauna dāma, ko? Nu, es nezinu.
Tur nebija nekā vairāk. Tur nebija: "Geji, kuri..."
Tur bija: "Šie cilvēki ir geji, un nu viņi par to runās."
PĪTERS PEIDŽS AUTORS, THE FOSTERS
Parasti tur bija kādi klubu puikas: "Esmu gejs, ja? Ei!"
Visi, kas šajā ziņā bija mazliet alternatīvi...
ĀDAMS LAMBERTS MŪZIĶIS
...tika parādīti kā ērmi vai kā joks.
Tas, ka šos homoseksuālos jauniešus rādīja pa TV
trijos dienā šovā Geraldo,
padarīja klubu jauniešus, klubu dzīvi un geju dzīvi
par cirku, kam var pievienoties.
- Sakiet "mīlestība"! - Mīlestība!
RŪPOLA GERALDO (1990)
- Sakiet "mīlestība"! - Mīlestība!
Jūs mājās, aizskariet televizoru,
jo šis ir svarīgākais šovs, ko jebkad skatīsieties.
Tolaik daudzi sarunu šovi pret mums izturējās kā pret joku...
VANDA SAIKSA AKTRISE, KOMIĶE
...līdz Dženijas Džonsas šovam,
kad viņi redzēja, cik tas var būt šausmīgi, nepareizi un traģiski.
1995. gada 6. martā publikas priekšā...
...Skots Amedērs atklāja, ka slepeni mīl
savu heteroseksuālo kaimiņu Džonatanu Šmicu.
Nāc, Džon, un paskaties, kurš tevī ir ieķēries!
Šis ir Džons.
Šova skatītāji smējās. Viņiem tas likās ārkārtīgi smieklīgi.
Vai tev bija kāda nojausma, ka tu viņam tik ļoti patīc?
Nē. Nē, nebija.
Taču, kad raidījuma viesi aizgāja mājās, tas beidzās ar slepkavību.
Trīs dienas pēc ieraksta Šmics Amedēru nošāva.
Policijai viņš atklāja, ka slepkavības iemesls
bija ārkārtīgais kauns, ko viņš bija piedzīvojis sarunu šovā.
Tas cilvēks nogalināja to geju,
jo viņam laikam bija kauns.
Slepenās iemīlēšanās sērija no apraides tika izņemta.
Džonatans Šmics tika atzīts par vainīgu otrās pakāpes slepkavībā
un notiesāts uz 25 līdz 50 gadiem cietumā.
Viņš tika atbrīvots 2017. gada augustā.
Lieta tāda, ka šīs sarunas bija bezatbildīgas
attiecībā uz to, kā šie jautājumi tika aplūkoti,
jo lielākoties galvenais bija reitings,
nevis informēšana
par cilvēku dzīvi.
Es apzināti pieņēmu lēmumu nevienam nekaitēt.
To es izdarīju pēc tam, kad sākumā biju kaitējusi.
Es gāju pārējo pēdās
ar tā saukto konfrontējošo televīziju.
Tātad tu esi sarūgtināta, jo viņi tevi apsaukā bērnu klātbūtnē?
Viņi bērniem saka, lai mani nemīl, jo esmu homoseksuāla. Tā nedrīkst.
Nepareizi. Svarīgi ir tas, kas tiešām ir noticis...
Sākumā es biju priecīga, ka man vispār ir šovs.
Tad ap 88., 89. gadu pirms katra šova
producenti man pateica, kāds ir šī šova nolūks,
lai es neizdaru ko tādu, ko nav paredzēts izdarīt,
jo es biju nolēmusi izmantot šo raidījumu labos nolūkos.
Es sāku mainīt savas domas par to,
kā televīziju varētu izmantot.
Man daudzi draugi ir geji, tāpēc tagad es saprotu,
bet ilgu laiku es par to biju pilnīgā neziņā.
Zinu, ir daudzi citi cilvēki, kas skatās, -
šo šovu skatās 20 miljoni cilvēku -, kuri ir tādi kā es kādreiz.
Viņi nesaprot, ko jūs domājat, sakot: "Mēs viens otru mīlam."
Visi mācījās vārdus.
Visi mācījās, kā par to runāt.
Kad par mūsu jautājumiem sāka runāt Opra,
viņa to darīja ar rūpēm, izpratni un mīlestību.
Neatkarīgi no jūsu attieksmes pret homoseksuālismu -
vai domājat, ka tas ir pareizi vai nepareizi, -
mēs šodien aicinām jūs ieklausīties šajos cilvēkos.
Mani sauc Huanita, un gribu pateikt ģimenei un draugiem, ka esmu homoseksuāla.
Ceru, ka tas viņus neaizvainos un viņi manī nevilsies,
jo esmu tas pats cilvēks, kas līdz šim.
Bija tik daudz cilvēku, kas jutās pietiekami droši,
lai Opras šovā atklātos,
kaut gan vēl nebija to pateikuši saviem vecākiem.
Tāpēc mēs sākām prasīt, lai cilvēki paraksta līgumu,
apstiprinot, ka viņi to pateiks mātei, pirms šovs tiks parādīts.
Viņai tas nav jāuzzina nacionālajā televīzijā.
Vai ir vieglāk to pateikt televīzijā nekā sēžot ar viņiem istabā?
Jā. Tagad man viņi nav jāredz, un es visu uzklausīšu vēlāk.
Oprai bija tik daudz raidījumu par tēmām...
ILANA GLEIZERE - EBIJA DŽEIKOBSONE AUTORES, BROAD CITY
...par kurām tolaik televīzija nerunāja.
Un studijas publika to nepieņēma.
Homoseksuālisms ir nepareizs.
Ja jūs sakāt, ka to atbalstāt,
tad tie ir dubultie standarti.
Tam Dievam, kuram es kalpoju, nav svarīgi, vai esi garš vai īss, vai gejs.
Es savā prātā domāju: "Tā, maniem vecākiem būs...
Viņiem būs vieglāk mani pieņemt,
jo viņi redzēs, ka Opra to nenoraida."
Ja Opra to nenoraida, tad viss ir kārtībā. Lai tā būtu!
Ir kāds leģendārs Opras raidījums.
Kad ziņās nesniedza pietiekami daudz informācijas
un prezidents pat nepieminēja vārdu AIDS,
mēs raudzījāmies uz TV šovu vadītājiem.
Atceros, Opra bija aizbraukusi uz kādu Rietumvirdžīnijas pilsētiņu.
AIDS satrieca šo pilsētiņu pagājušajā jūlijā,
kad vīrietis, par kuru bija aizdomas, ka viņam ir AIDS,
nopeldējās vietējā peldbaseinā.
Man par lielu pārsteigumu
Rietumvirdžīnijas iedzīvotāji bija gatavi sapulcēties, lai to pārrunātu.
Kāpēc tu domāji, ka esi tur gaidīts, ja tev ir AIDS?
Tāpēc, ka es jūtu, ka mirstu, un domāju, viņi varētu ignorēt to,
ka esmu homoseksuāls, un saprast, ka man ir vajadzīga arī līdzjūtība
savā dzimtajā pilsētā.
MAIKS SISKO CILVĒKS AR AIDS
Bija grūti noskatīties
uz tām dusmām un naidu, kas tika vērsti pret šo cilvēku,
kurš jau tā dzīvoja bailēs.
Man ir pretīga viņa slimība, un man ir pretīgs viņš pats!
Šī ir dabas radīta slimība.
Daba parūpēsies par to, kas ir aplams, un to iznīdēs.
Ja viņi visi tiktu salikti kopā bez sievietēm,
viņi iznīktu viens un divi.
AIDS viņus tāpat nobeigs.
Tā inde, kas bija tajā telpā...
Man asaras saskrien acīs, kad par to domāju,
jo tik daudzi nesaprata, kā izturēties pret cilvēku, kuram ir AIDS.
Tās nav tikai bailes no AIDS.
Daudziem ir bailes no homoseksuāļiem. Punkts.
Vai riebums pret homoseksualitāti.
Tas, ka Opra Vinfrija pret viņu bija tik līdzjūtīga
un izmantoja savu raidījumu, lai izglītotu visu valsti
ar šī viena stāsta palīdzību,
tas deva man cerību.
Es sapratu cilvēciskās pieredzes kopsaucēju:
mēs priecājamies un bēdājamies par dažādām lietām,
bet, kad esi bēdīgs, šī sajūta visiem ir vienāda
jebkur pasaulē.
Mans uzdevums bija panākt, lai miljoniem cilvēku, kas skatījās,
to saprastu.
Es to apzināti izmantoju kā instrumentu,
lai palīdzētu cilvēkiem ieraudzīt sevi citādi
caur citu cilvēku dzīvi.
Vidusskolas laikā es skatījos An American Family,
PBS seriālu par Laudu ģimeni.
Mani apbūra doma...
DŽONATANS MARIJS AUTORS, THE REAL WORLD
...ka īsto dzīvi var pārvērst TV seriālā,
un tā mani aizveda līdz The Real World.
- Noskaidro, kas notiek... - Kad cilvēki pārstāj būt pieklājīgi...
Un kļūst īsti.
The Real World: San Francisco.
MTV mūs nolīga, lai izveidojam iestudējumu
par jauniešiem, kas sāk patstāvīgu dzīvi Ņujorkā.
Tad MTV pateica: "Tas ir pārāk dārgi."
Un mēs teicām: "Kā ar dokumentālu seriālu par jauniešiem?"
Mēs varētu paņemt sešus jauniešus ar atšķirīgu sabiedrisko stāvokli
un ielikt kopā vienā mājā.
- Ak Dievs! - Nu ****!
Ko?
Viņi atšķirtos pēc rases un sociāli ekonomiskā stāvokļa.
Tas ir vājprāts.
Būtu daudz konfliktu.
- Tas ir smieklīgi. - Paklau...
Konflikti palīdzētu viņiem augt,
un šī izaugsme veidotu stāsta pamatu.
Lorīna Korreo, MTV izpiddirektore, kam mēs to stāstījām,
paskatījās uz mums un teica: "Tieši tā es dzīvoju,
kad pārcēlos uz Ņujorku."
Līdz pusdienām tas bija nokārtots.
Biju viens no tiem, kas skatījās...
DŽADS VAINIKS THE REAL WORLD: SAN FRANCISCO
...un domāja: "Tiešām forši."
Mēs tolaik skatījāmies MTV gandrīz 24 stundas dienā.
Jaunieši burtiski dzīvoja tajā kanālā.
Tiklīdz atnāca mājās no skolas, tā ieslēdza MTV.
Tas noteica viņu dienas kārtību, tas noteica viņu balsojumu.
Tas stāstīja par jautājumiem, kas jauniešiem bija svarīgi.
Ja jums tas būtu jādara vēlreiz, vai jūs ievilktu?
Protams, ja varētu. Esmu iepriekš mēģinājis.
The Real World pirmā sezona bija ārkārtīgi veiksmīga.
Gribu savu MTV!
Pirms tam cilvēkiem nebija jāpieskaņojas MTV raidījumiem,
bet nu viņi izbrīvēja laiku, lai varētu skatīties The Real World.
DASTINS LĀNSS BLEKS AUTORS, WHEN WE RISE
Tu domā: "Ā, tā laikam viss patiesībā notiek.
Tāda ir īstā pasaule ārpus manas ierobežotās pieredzes."
Bunims un Marijs nolēma iekļaut tur arī atklātu geju.
Un ne reizi vien - vairākkārt.
Esmu lesbiete.
Trešajā sezonā viņi filmēja Pedro Zamoru.
- Mani sauc Pedro. - Mēs atradām sešus dalībniekus,
un MTV mums teica: "Mūsuprāt, būtu svarīgi,
lai dalībnieki zinātu, ka vienam no viņiem ir HIV."
Ievācoties mājā, mēs zinājām,
ka viens ir HIV pozitīvs.
PEMA LINA THE REAL WORLD: SAN FRANCISCO
Mēs tikai nezinājām, kurš tas ir.
Teorētiski tu domā: "Nez kā tas būs -
dzīvot kopā ar cilvēku, kam ir AIDS." Tas šķiet bailīgi.
Bet, kad esi kopā ar šo skaisto jaunieti, kas izskatās pēc filmzvaigznes,
kas ir tik draudzīgs, jautrs, patīkams un atbruņojošs,
tu iepazīsti pašu cilvēku.
- Pedro Zamora... - Pedro.
- Pedro Zamora.
- Pedro. - Pedro.
Visi mani vienaudži skatījās The Real World, tātad skatījās Pedro.
Šova laikā mēs viņā iemīlējāmies. Nevarēja neiemīlēties.
Mana šodienas realitāte ir tāda, ka es dzīvoju ar AIDS.
Es nemirstu. Es ar to dzīvoju.
Atceros, dalībnieku uzskati bija diezgan atšķirīgi
par to, cik ērti ir dzīvot kopā ar Pedro.
Es jūtos neērti. Viņš ir tas, kurš ir slims, tāpēc viņam
vajadzētu palīdzēt man justies ērti.
Tas ir egoistiski, bet tā es jutos.
Laimīgā kārtā Pedro bija AIDS izglītotājs.
Viņš ļoti uzmanīgi, pat stratēģiski
palīdzēja mums vairākus jautājumus saprast.
Es droši vien nenodzīvošu līdz 30 gadiem.
Droši vien nomiršu, nesasniedzis 30 gadu vecumu.
Bet to, protams, saka statistika.
Man pastāvīgi ir sev jāatgādina, ka es neesmu statistika.
Man šķiet, dažreiz cilvēki aizmirst, ka Pedro bija tikai 22 gadi.
Lai gan viņš... bija tik nobriedis un līdzsvarots,
viņš tomēr bija bērns.
Viņš bija...
Viņš bija 22 gadus vecs puika no Maiami, kas pirmo reizi bija pametis mājas
un... gribēja, lai cilvēki viņu iepazīst.
Viņš ir mīlestības pilsētā,
kur var satikt citu puisi un aiziet ar viņu uz randiņu.
Vai pieļauj iespēju, ka pārcelsies uz šejieni?
Varbūt.
Un puiši var turēt viens otra roku, nebaidoties,
ka jūs kāds vajās ar beisbola nūju.
Bet visi bija pārsteigti, kad viņš sāka iet uz randiņiem un iemīlējās.
Mums ir liels prieks, ka visi esat te, lai priecātos par mūsu attiecībām
ar diviem brīnišķīgiem cilvēkiem.
Viņš manu dzīvi padara ļoti vieglu,
un man ir vieglāk tikt galā ar savām bailēm
un nedrošību par savu dzīvi,
kad zinu, ka tepat ir viņš.
Es tevi mīlu.
Tas bija 1994. gads,
un neviens televīzijā nerunāja par geju laulībām
nekādā iespējamības pakāpē.
Liela lieta tolaik bija tā, ka pa televizoru
gandrīz bija geju skūpsts seriālā Melrose Place.
Arlabunakti.
Pēdējā brīdī viņi to nogrieza.
Un mēs teicām, ka viņi taisa lielu blīkšķi
par to, ka Melrose Place varētu būt geju skūpsts.
Ak Dievs!
Bet mūsu šovā ir geju kāzas.
Tiklīdz mēs izvācāmies no tās mājas, mums bija nobeiguma ballīte,
kurā mums parādīja mūsu šova pirmo sēriju.
Mēs to iepriekš nebijām redzējuši.
Atceros, ka, skatoties pirmo sēriju, es ļoti raudāju.
Es ar atvieglojumu redzēju,
ka Pedro parādās tik spilgti
un ka viņa stāsts būs parādīts godīgi.
Nezinu, vai kāds saprata, kāpēc es raudu,
skatoties pirmo sēriju,
bet tad es tiešām aptvēru,
ka tas mūsu sezonā ir pats svarīgākais.
Seriāls bija tikai pusē, kad Pedro aizveda uz slimnīcu.
Mums bija tāda sirreāla pieredze, kad...
Bija paredzēts, ka būs jautri.
Bija paredzēts, ka izbaudīsim slavas muļķību,
un ka cilvēki gribēs satikt Pedro.
Kad viņš saslima,
viss dīvaini sagriezās.
Man ir kaut kādi bojājumi vai kas
manās smadzenēs, un tas ir baigi spocīgi.
Ļoti biedējoši.
Es...
Nu es...
Lielais pļāpa Pedro vairs nevarēja parunāt.
Pirmais, ko viņš pazaudēja, bija runasspējas.
Nebija tā, ka viņš nesaprastu, kas apkārt notiek,
bet viņš vairs nespēja to izteikt.
Bija 10. novembra vakars.
Un... Pedro jutās ļoti slikti.
Mēs palikām pie viņa pa nakti.
Vienkārši bijām klāt, klausījāmies, kā viņš elpo.
Tad pienāca rīts, un atnāca sanitāri...
nomainīt gultasveļu, kā jau katru rītu.
Viņi pavilka palagu, un viņš nomira.
MĪĻI PIEMINOT PEDRO ZAMORU 1972-1994
Pedro aizgāja mūžībā dienu pēc tam, kad tika parādīta pēdējā sērija.
Pēdējo gadu laikā Pedro bija kļuvis par mūsu visu ģimeņu locekli.
Tagad neviens Amerikā nevar teikt,
ka nezina nevienu ar AIDS.
Mūsu katra uzdevums tagad ir darīt kaut ko lietas labā
un turpināt Pedro cīņu.
Ir pagājuši 24 gadi,
un viņš jau ir miris ilgāk nekā bija dzīvs.
Viņš nomira 22 gadu vecumā, un nu pagājuši 24.
Mani stiprina tas, ka, lai gan pagājuši 24 gadi,
viņu joprojām atceras.
Domāju, Pedro paveica ko īpašu.
Viņš ienesa īstu stāstu
miljonos māju visā Amerikā.
Īpaši tajā laikā nekā līdzīga nebija.
Esmu galīgi neobjektīvs, tomēr teikšu, ka šī bija realitātes TV virsotne.
Domāju, tas ir labākais, kas jebkad noticis realitātes TV.
Es... nedomāju, ka būtu kāds šovs
kopš tā laika, kas nebūtu apsvēris -
īpaši tie, kas paredzēti jauniešiem:
"Vai tas būs autentisks šovs, ja nebūs neviena LGBT dalībnieka?"
Jo pēkšņi izrādās, ka mēs visi pazīstam vienu vai divus.
Un The Real World pateica: nē, nebūs.
ĀRMISTEDS MOPINS TALES OF THE CITY
Pirms reālās pasaules ienākšanas televīzijā
atklātībā iznākušais rakstnieks Ā. Mopins
radīja novatorisku avīzes sleju
Tales of the City,
kas balstīta uz paša Mopina dzīvi kā gejam Sanfrancisko.
Bijuši vairāki mēģinājumi uzņemt par Tales of the City filmu...
ĀRMISTEDS MOPINS AUTORS, TALES OF THE CITY
...bet nekad stāsts tajās neatspoguļojās gluži tā, kā es gribēju.
Kad aptvēru, ka esmu nonācis televīzijā,
biju ļoti priecīgs, jo TV ir spēcīgākais saziņas līdzeklis.
Mēs apsēžamies, ieslēdzam
un ļaujam, lai tā stāsta kaut ko par mūsu dzīvi.
Pretstatā tradicionālajām tā laika televīzijas ģimenēm
Tales of the City attēloja izvēlētu ģimeni
un skaidri rādīja LGBT pārstāvjus kā pilnasinīgus tēlus.
Tales of the City stāstīja par Sanfrancisko
un mūsu kopienu tik skaisti,
tik mīloši un precīzi.
Tas bija par ģimeni, kuras locekļiem ir dažāda izcelsme,
un tomēr tā ir ģimene.
Domāju - braukšu mājās uz Klīvlendu.
TALES OF THE CITY PBS (1994)
- Tā būs tīrā pašnāvība. - Šobrīd tas liekas pareizi.
Nāc apsēdies! Laiks meiteņu sarunai.
Atceros, ko teicu studijā Warner Brothers,
kad viņi sacīja: "Geju tēlu tur nedrīkst būt.
Viņš varētu būt kaimiņš."
Runa bija par tērpu demonstrētāju, to jocīgo kaimiņu.
"Lai viņš tur ir, bet ne viņa dzīve.
Mēs nevaram ar viņiem gulēt."
Un es teicu, varbūt mazliet augstprātīgi:
"Izņemt gejus no Mopina darbiem
būtu tas pats, kas izņemt nabagus no Dikensa."
Es zināju, ka vēlreiz es to nedarīšu.
Es biju radījis stāstu, kas tiek izmantots jau 45 gadus,
un es nevarēju to sabojāt tikai tāpēc, ka viens idiots Bērbenkas birojā
grib no tā izsvītrot gejus.
1994. gada 10. janvāra vakarā
Tales of the City kanālā PBS piedzīvoja ASV pirmizrādi.
LGBT pārstāvju dzīve sabiedriskajā televīzijā tā vēl nebija parādīta.
Es biju savā mājiņā Parnassus Heights rajonā.
Es todien biju izsmēķējis kāsi
un ieslīdzis svētlaimīgos sapņos pie ieslēgta televizora.
Pēkšņi sākās Entertainment Tonight.
Kailskati, seksīga romantika, sulīga valoda, geju mīļākie, narkotikas.
Mēs runājam par filmu tikai pieaugušajiem, ja? Nē.
Tas ir miniseriāls, ko rāda blakus bērnu seriālam kanālā PBS.
"To rāda blakus bērnu seriālam kanālā PBS."
Pirmā doma bija: "Alleluja, tā ir fantastiska publicitāte."
Pasakot, ka tas ir skandalozs, viņi panāca to, ka visi ieslēdz PBS.
Līdz tam geju skūpstīšanās sabiedriskajā televīzijā nebija rādīta.
Mūs rādīja PBS, tātad sabiedriskajā televīzijā.
Mēs lauzām skūpstīšanās aizliegumu,
kad tēli Džons un Maikls pēc randiņa mašīnā skūpstījās.
Tas izraisīja spridzināšanas draudus Čatanūgā, Tenesijā,
tajā pašā vakarā.
Amerikas Ģimeņu asociācija, kas bija saniknota,
mācītājs Donalds Vildmons,
kura dēls tagad vada Amerikas ģimeņu asociāciju, teica...
Jautājums, vai nodokļu dolāri, nodokļu maksātāji...
DONALDS VILDMONS AMERIKAS ĢIMEŅU ASOCIĀCIJA
...būs spiesti daļēji apmaksāt viena geja
"annālo" dzimumaktu ar otru geju,
lai to iekļautu filmā.
"Annālais" dzimumakts. Nabadziņš.
"Un rādīt to televīzijā, kur to var redzēt mūsu bērni."
Pirmkārt, to mēs neizdarījām.
Kad Amerikas Ģimeņu asociācija gribēja vērsties pret Tales of the City
un nosūtīja videoierakstu visiem Kongresa locekļiem
ar, viņuprāt, nerātnajiem fragmentiem,
viņi izveidoja neķītru īsfilmu. Jā.
Re, visi šie kailie cilvēki! Re, kā šie vīrieši skūpstās!
Re, šīs transpersonas pa televizoru! Tādā garā.
Nosūtīja to visiem Kongresa locekļiem,
kuri to privāti skatījās savās kongresa istabās.
Droši vien viņiem bija jautri.
Un PBS nobijās.
Tie bija lielākie panākumi viņu vēsturē kopš Upstairs, Downstairs.
Milzīgi panākumi.
ATGRIEŠANĀS 70. GADU BRĪVDOMĪGAJĀ SANFRANCISKO
Pirms tam viņi man teica,
ka ar nepacietību gaida nākamo More Tales of the City daļu.
Mēs bijām sākuši plānot otrā miniseriāla producēšanu,
un pēkšņi viņi to pārtrauca.
Viņi minēja visus iespējamos attaisnojumus,
izņemot vienīgo patieso,
ka viņi baidās no Amerikas Ģimeņu asociācijas.
PBS NOLAIŽ PODĀ MINISERIĀLA TURPINĀJUMU
Kamēr reliģisko tiesību aizstāvji centās neielaist LGBT stāstus televīzijā,
rakstniece Vinija Holcmena rakstīja darbu par vidusskolu,
kas iedvesmoja LGBT jauniešus paaudzēm ilgi.
Sākums seriālam My So-Called Life bija...
VINIJA HOLCMENA AUTORE, MY SO-CALLED LIFE
...doma uztaisīt filmu no padsmitnieces skatpunkta.
Esmu iemīlējusies.
Viņu sauc Džordans Katalano.
Viņš palika uz otru gadu. Divreiz.
Viņš vienmēr aizver acis...
it kā būtu sāpīgi skatīties uz to, kas apkārt.
Man radās doma,
ka viņa pilnīgi izmainīs savu dzīvi
un sāks pavadīt laiku ar citu kompāniju.
Man šķita kaut kā dabiski, ka jaunajā kompānijā
ir arī gejs.
Jūs esat Endželas mamma?
Jā gan.
- Man patīk jūsu māja. - Paldies.
Kas tu esi?
Bet es viņu pat neapzīmēju ar vārdu "gejs",
godīgi sakot,
jo man patika par viņu domāt kā par seksuāli neskaidru cilvēku.
Man Rikijs šķiet mazliet mulsinošs.
Nu, varbūt viņš ir bi. Kāda starpība?
- Bet viņa brālēns var vadīt mašīnu. - Kas? Kas viņš ir?
Dzirdi, ar kādiem vārdiem viņa mētājas?
- Bi? - Tas nozīmē "biseksuāls".
Atceros, ka runājos ar aktieru atlasītāju
un teicu: "Diez vai te mēs varam
vienkārši piezvanīt aģentiem."
Mums būs radoši jāpieiet šī cilvēka meklēšanai.
Teiksim, kā ir: nozare nesekmēja
jaunu, krāsainu latino geju parādīšanos.
Bet mans aģents teica: "Gribu, lai izlasi šo.
RIKIJS VASKESS: NOSAKA MODI
Tā ir Rikija loma,
un domāju, ka tu viņu labi saprastu."
Es viņu sapratu pat tādā mērā, ka likās -
kāds mani vidusskolas laikā ir izsekojis.
PA PUSEI LATINO, PA PUSEI MELNAIS
Tā es aizgāju uz noklausīšanos.
PILNĪGI ANDROGĪNS
Atceros, ka iegāju uzgaidāmajā telpā
un biju tur vienīgais cilvēks, kas, manuprāt, bija saģērbies kā viņš,
jo pārējie bija haki biksēs un polo kreklos.
Nodomāju: "Tas puika nemūžam nevilktu polo kreklu."
Man bija daudzkrāsains, svītrains krekls,
mati sapūsti ar laku, lai stāvētu, cik augstu vien var,
un acis iekrāsotas ar kontūrzīmuli.
Es iegāju iekšā un iepazinos ar Mēriju Goldbergu, atlases direktori,
un mēs izmēģinājām ainu.
Es jau gāju ārā pa durvīm,
bet pirms iziešanas pagriezos atpakaļ un viņai teicu:
"Klau, nezinu, vai jūs vēl kādreiz satikšu,
bet, lūdzu, pasakiet autoram, ka man tas nozīmē ļoti daudz.
Tas mani būtu ļoti iespaidojis,
ja es to būtu redzējis 15 gadu vecumā."
Viņa atskatījās un teica: "Neuztraucies!
Tu pats viņai to varēsi pateikt."
Neticama sakritība vai liktenis, bet Vilsons bija
ārkārtīgi līdzīgs tam, ko prātā biju iztēlojusies.
Skatīties My So-Called Life...
SĀRA RAMIRESA AKTRISE, GREY'S ANATOMY
...bija intriģējoši un aizraujoši,
jo tas bija par vidusskolēniem
un tiešām pauda to, ko viņi domā un jūt.
- Tu gribi seksu ar viņu. - Ar ko?
"Ar ko?"
Rikij, kā tas izskatās no vīrieša viedokļa?
Rikija Vaskesa tēls mani tiešām uzrunāja.
Viņš bija latino un tāds kā autsaiders.
Viņš vēl nebija pilnībā apzinājies,
ka ir gejs.
Un viņš sāk just, ka ir jāizšķiras, kas viņš ir.
Iedomājos uzaicināt tevi uz dejām.
Kāpēc?
Nu, es zinu, tu domā, ka dejas ir stulbas.
Varbūt uzaicini viņu!
Aizveries!
Man patīk tas seriāls. Neticami, ka tas ilga tikai vienu sezonu.
- Nespēju noticēt. - Tas bija tik reālistisks.
Brūns geju puika pa televizoru.
Tas bija... 1994. gadā tas bija trakums.
Es domāju, ka mēs saderētu kopā.
Jā, bet... tu esi gejs, ne?
Man nepatīk...
Vinija gribēja parādīt Rikija ceļu uz sevis iemīlēšanu.
Jā, gejs.
Seriāla My So-Called Life aktieri.
Mani aģenti tolaik domāja, ka gudrāk būs
daudz neko neteikt par mani pašu,
bet es ātri vien viņiem liku saprast, ka tas nav iespējams.
Vienā brīdī es biju 15 gadus vecs slēpts homoseksuālis.
Mani joprojām pārsteidz tas, ka tā ir arī seriālā.
Tas, ka gejs spēlē geju, bija vairāk nekā novatoriski.
Domāju, Vilsons piešķīra seju
visiem gejiem, kas reiz bijuši pusaudži...
LĪNA VEITA SCENĀRISTE, AKTRISE
...ir gribējuši iederēties
un cīnījušies ar domu, ka viņu dzīve būs citāda.
Tajā laikā televīzijā nebija pārstāvēts
neviens jauns gejs vai transpersona.
Viņš bija pirmais un vienīgais.
Viņa komplicētā būtība -
krāsainais, dzimumam neatbilstoša izskata gejs -
es to izjutu kā kaut ko tuvu.
Viņam bija čirkaini mati un ādā pietiekami daudz melanīna.
Būdams jauns cilvēks, tu pieķeries, kam vien vari,
ja ir tik maz tēlu.
Vienkāršā drosme būt pašam
gan stāstā, gan aiz stāsta
ir tas, kas maina pasauli.
Vilsons Kruss kļuva par pirmo atklātībā iznākušo aktieri,
kas spēlē atklātībā iznākušu geju regulārā sabiedriskās televīzijas seriālā.
Es ticēju, ka tas būs pārliecinošāk,
ja jaunieši zinās, ka lomas atveidotāja stāsts
ir tāds pats.
Kad 1993. gadā uztaisījām pilotsēriju, ABC to neakceptēja.
Mūs apturēja uz veselu gadu.
Es nolēmu: ja mūs akceptēs,
es atklāšos saviem vecākiem.
ESAM ATPAKAĻ!!
Mūs akceptēja, un vispirms es izstāstīju mammai.
Viss izdevās labi.
Es izstāstīju tētim, un viņš mani izmeta no mājas.
Pagāja kādi trīs mēneši,
līdz sākās seriāla filmēšana.
Un trīs mēnešus es pavadīju
savā mašīnā un uz draugu dīvāniem.
Kad izstāstīju to Vinijai,
viņa izlēma, ka tā notiks arī ar Rikiju
seriālā My So-Called Life.
Es sāku izjust atbildību
pret to, kā es paužu, kā izrādās,
dažu geju jauniešu dzīves pieredzi.
Protams, ne visu, bet diemžēl pārāk daudzu.
1993. gada Ziemassvētkos es pateicu tēvam un mēs pārtraucām sarunāties.
1994. gada decembrī
tika parādīta sērija, kurā Rikiju izsviež no mājas.
Pagāja desmit piecpadsmit minūtes,
un iezvanījās telefons.
Tas bija tētis.
Un...
viņš teica: "Mums laikam pienācis laiks izrunāties."
Nepaiet ne diena, kad es nesaņemtu ziņu no kāda,
kurš saka - Rikija dēļ viņa dzīve ir izmainījusies.
Un es dažreiz domāju:
nez cik tēvu ir vērsušies pie saviem bērniem un teikuši:
"Mums laikam pienācis laiks izrunāties."
Tāds ir televīzijas spēks.
Tulkojusi Inguna Puķīte